Семіотична стратегія нон-репрезентації: конфлікт репрезентамента і референції - Volodymyr Kovchak (Cхід, 2017)
Автор дослідження конкретизує поняття уяви і наслідування в контексті сучасної теорії репрезентації В. Ізера та антирепрезентаціоналізму Р. Рорті. Показано, що постаналітична філософія в концепції антирепрезентаціоналізму не тематизує специфіки мистецьких знаків щодо інших (нехудожніх) знаків, а мова пасивно не відображає (не репрезентує) автономно даних об'єктів світу, а в засадничому смислі їх конструює та конституює як технічні художньо-мистецькі тексти. Теорія мовного репрезентаціоналізму в постаналітичній філософії продовжує себе в мовний інструменталізм - мову розуміють як важливий соціально-науковий інструмент, за допомогою якого людство осягає реальність.