Структурно-функціональні зміни слизової оболонки шлунка і дванадцятипалої кишки у гірників Кривбасу, які хворіють на хронічний гастродуоденіт (клініко-морфологічне дослідження). - A. M. Vasilenko; T. Z. Burtniak (Морфологія, 2018)
Актуальність. Клінічні та експериментальні спостереження багатьох авторів свідчать про вплив виробничих і професійних факторів гірничорудних підприємств на виникнення, характер перебігу захворювань шлунку і дванадцятипалої кишки. Метою роботи було вивчення особливостей морфологічних і функціональних змін слизової оболонки шлунку і дванадцятипалої кишки у гірників Кривбасу, які хворіють на хронічний гастродуоденіт, для виділення основних діагностичних ознак захворювання. Матеріали та методи. Обстежено 145 робочих промислових підприємств Кривбасу, які хворіють на хронічний гастродуоденіт. Хворі чоловічої статі у віці від 30 до 60 років, стаж роботи більше 10 років. В першу групу включені 102 гірники, що мають професійну шкідливість, другу групу склали 43 хворих з хронічним гастродуоденітом, що не мають контакту з професійними шкідливостями. Результати. Морфологічні дослідження показали, що при хронічному гастродуоденіті запальні і атрофічні зміни у більшості хворих переважають в одному з двох залучених в патологічний процес органів - в шлунку або дванадцятипалій кишці. Так при виразковоподібній формі хронічного гастродуоденіту більш глибоко уражається слизова оболонка дванадцятипалої кишки з можливим порушенням її нейрогуморальної функції, а при гастритоподібній формі більш глибокі ураження спостерігаються в слизовій оболонці шлунку. Встановили прямий кореляційний зв'язок між стажем роботи, тривалістю захворювання і поширеністю запально-атрофічних змін в гастродуоденальній зоні. Висновки. При хронічному гастродуоденіті спостерігаються більш глибокі ураження слизової оболонки шлунку і дванадцятипалої кишки у порівнянні з хворими, що не мають контакту з професійними шкідливостями. У гірників запальні та атрофічні зміни більш виражені в слизовій оболонці дванадцятипалої кишки ніж в шлунку, що обумовлює велику частоту у них виразковоподібної форми хронічного гастродуоденіту.