Dret a l’educació i neocolonialisme The right to education and neocolonialism Derecho a la educación y neocolonialismo - Jacint Creus (Temps d'Educació, 2007)
D’un temps ençà, diferents instàncies reclamen per als habitants del continent africà el seu dret a l'educació com un dels fonaments del desenvolupament. No obstant això, en la pràctica es confon l'esmentat dret, immanent en qualsevol societat humana, amb un sistema escolar a l'occidental, esqueixat de l'experiència infantil africana i desestructurant d'unes cultures que socialitzen els individus a partir de cercles concèntrics que parteixen del familiar i de l'entorn social més immediat. L'objectiu d'aquest article és proposar una reflexió sobre l'esmentat fenomen; i reclamar, a partir de l'anàlisi d'exemples determinats, el dret dels africans a una formació integral, a partir dels valors propis i dels àmbits més pròxims, sense especialistes ni programes, globalitzat, que no separi els fills de la seva família ni del seu entorn, com a instrument principal d'adquisició i de formació del coneixement i d'adaptació al món actual. __________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________ Depuis longtemps, diverses instances réclament pour les habitants du continent africain leur droit à l’éducation comme un des fondements du développement. Cependant, dans la pratique, on confond ce droit, immanent dans toute société humaine, avec un système scolaire à l’occidentale, détaché de l’expérience infantile africaine et déstructurant des cultures qui socialisent l’individu à partir de cercles concentriques partant du noyau familial et de l’environnement social le plus immédiat. L’objectif de cet article est de proposer une réflexion sur ce phénomène, et de réclamer, à partir de l’analyse d’exemples déterminés, le droit des Africains à une formation intégrale, sur la base de leurs valeurs propres et des domaines les plus proches, sans spécialistes ni programmes, globalisée, qui ne sépare pas les enfants de leur famille ni de leur environnement, comme instrument principal d’acquisition et de formation de la connaissance et de l’adaptation au monde actuel. For a long time many different voices have been calling for the people of Africa to be given the right to education as one of the cornerstones of development. However, this right, which is inherent to all human societies, is, in practice, confused with a Western system of schooling, one which is far-removed from the experience of African children and which would have a dismantling effect on cultures that socialise their individual members through a network of concentric circles based around the family and the immediate social environment. This paper aims to reflect upon this phenomenon and, through an analysis of specific examples, calls for the right of Africans to a comprehensive education based on their own values and rooted in their immediate surroundings, a globalised education without specialists or programmes and which does not separate children from their families or surroundings. In sum, an education that serves as an instrument in the acquisition and development of knowledge and which fosters adaptation to today’s world. Desde hace tiempo, distintas instancias reclaman para los habitantes del continente africano su derecho a la educación como uno de los fundamentos del desarrollo. Sin embargo, en la práctica se confunde dicho derecho, inmanente en cualquier sociedad humana, con un sistema escolar a la occidental, desgajado de la experiencia infantil africana y desestructurante de unas culturas que socializan a cada individuo a partir de círculos concéntricos que parten del círculo familiar y del entorno social más inmediato. El objetivo de este artículo es proponer una reflexión sobre dicho fenómeno; y reclamar, a partir del análisis de ejemplos determinados, el derecho de los africanos a una formación integral, a partir de los valores propios y de los ámbitos más próximos, sin especialistas ni programas, globalizado, que no separe a los hijos de su familia ni de su entorno, como instrumento principal de adquisición y de formación del conocimiento y de adaptación al mundo actual.