“Український Достоєвський”, або Універсальний психологізм художньої прози Івана Франка: теорія і методологія дослідження - Wang Xiaoyu (Pitannâ Lìteraturoznavstva, 2018)
Розглянуто універсальний психологізм художньої прози І. Франка з погляду теорії і методології дослідження. На прикладах творів І. Франка („Батьківщина”, „Вoa constrictоr”, „Сойчине крило”, „Терен у нозі”, „Як Юра Шикманюк брів Черемош” та ін.) показано, що художня і наукова модель (наприклад, „Із секретів поетичної творчості”) мислення письменника суміжна з психоаналітичною, зокрема з методом вільних асоціацій З. Фройда, теорією особистості А. Адлера, екзистенційною терапією В. Франкла, гуманістичною психологією Е. Фромма, певною мірою випереджає їх. Зроблено висновок, що саме психоаналітичний метод дослідження художньої прози Івана Франка відкриває перед літературознавцями перспективу діалектичного розуміння синтезу творчості митця, бо, крім соціально-історичних, поетикальних горизонтів, несподівано розширює й психологічно-компаративістичні у різнорідній культурологічній парадигмі Заходу та Сходу. Зокрема, це стосується й порівняльної характеристики творчості українського митця з новою китайською літературою (现代文学).