Poesia, sonoritat i electrònica / Poésie, sonorité et électronique Poesía, sonoridad y electrónica Poetry, tone and electronic music - Lis Costa; Eduard Escoffet (Temps d'Educació, 2012)
Des dels seus orígens la poesia ha anat lligada a la música. A més a més, la poesia, partint de l’oralitat, ha anat adoptant diversos sistemes de difusió i s’ha anat beneficiant de la innovació tècnica (la impremta i tota mena de mitjans fins a arribar al vídeo i els mitjans digitals). No és estrany, doncs, que associem poesia amb electrònica, ja que la música fa molts anys que se serveix d’aparells electrònics per a les seves creacions. I és a partir dels anys cinquanta del segle passat que es comença a parlar de poesia sonora, és a dir, de poesia a la frontera entre la literatura i la música, de poesia fora del llibre, de poesia on hi ha manipulació de la veu i dels sons, sigui amb micròfons, magnetòfons, ordinadors o altres dispositius, amb la finalitat de crear composicions sonores. És poesia que sense l’electrònica no existiria i que té com a component bàsic l’experimentació ____________________________________________________ Depuis ses origines, la poésie a été liée à la musique. En outre, la poésie a adopté au fil du temps divers systèmes de diffusion, et s'est enrichie des innovations techniques (de l'oralité à l'imprimerie, à toutes sortes de media, et jusqu'à la vidéo et aux supports numériques). Il n'est donc guère étrange que nous puissions associer la poésie à l'électronique, puisque la création musicale se sert depuis de nombreuses années d'appareils électroniques. C'est à partir des années 1950 que nous pouvons commencer à parler de poésie sonore, c'est-a-dire d'une poésie sur la ligne de partage entre la littérature et la musique, d'une poésie qui a lieu hors des livres, d'une poésie qui manipule la voix et les sons avec des microphones, des magnétophones, des ordinateurs ou d'autres dispositifs, afin de bâtir des créations sonores. Sans l'électronique, cette poésie ne pourrait guère exister, et elle a comme composante essentielle l'expérimentation. Desde sus orígenes la poesía ha estado vinculada con la música. Además, la poesía, partiendo de la oralidad, ha ido adoptando diversos sistemas de difusión y se ha ido beneficiando de la innovación técnica (la imprenta y todo tipo de medios hasta llegar al vídeo y los nuevos medios digitales). No es extraño, pues, que asociemos poesía con electrónica, ya que la música hace muchos años que se sirve de aparatos electrónicos para sus creaciones. Y es a partir de los años cincuenta del siglo pasado que se empieza a hablar de poesía sonora, es decir, de poesía en la frontera entre la literatura y la música, de poesía fuera del libro, de poesía en la que hay manipulación de la voz y de los sonidos, sea con micrófonos, magnetófonos, ordenadores u otros dispositivos, con la finalidad de crear composiciones sonoras. Es poesía que sin la electrónica no existiría y que tiene como componente básico la experimentación. From its very beginnings, poetry has always been closely linked to music. And building on this orality, it has progressively embraced different forms of expression and welcomed technical innovation (the printing press and a whole range of different means up to video and new digital media). It is no surprise, then, that we associate poetry with electronics, since music has been using electronic devices to create pieces for years. And from the 1950s onwards, people have been talking about sound poetry, ie poetry that bridges literary and musical composition, poetry outside books, poetry that manipulates the voice and sounds – be it with microphones, tape recorders, computers or other devices – in order to create sound compositions. This poetry would not exist without electronics, and experimentation plays a key part.