Nostalgisk autokratisering: korleis kan vi forstå Tyrkia under Erdoğan? - Jonas Draege (Internasjonal Politikk, 2025)
Tyrkia har under Recep Tayyip Erdoğans leiarskap gradvis vorte meir autoritært. Parallelt med dette har regjeringa hans stadig oftare tatt i bruk historiske referansar og symbolikk, særleg frå Det osmanske riket. Basert på oppdaterte forskingsfunn og data analyserer eg korleis polarisering, personalisering og populisme har fremja autokratisering i Tyrkia. Eg set denne forskingslitteraturen opp mot dei forenklande framstillingane som ofte dominerer i det offentlege ordskiftet, og argumenterer for at nostalgien er eit populistisk verkemiddel som regimet bruker for å halde oppe ein opposisjonell identitet sjølv når ein har etablert full kontroll over statsapparatet. Dei historiske referansane handlar om å framstille Tyrkia og Erdoğan-regimet som ein underdog som kjempar mot ytre og indre truslar. Gjennom denne retorikken forsøker Erdoğan å appellere til brei folkeleg støtte samstundes som han undergrev demokratiske institusjonar. Nostalgien vert såleis brukt med to mål for auge: som eit forsøk på å legitimere og dekke over autoritære ambisjonar og for å halde oppe eit populistisk ideal om å representere folket.