Міжнародні компанії як спонсори порушень прав людини, спричинених російською агресією - Наталія Філатова-Білоус; Дар’я Філіппова (Проблеми Законності, 2024)
10 років в Україні триває війна, розпочата Російською Федерацією. Кошти з державного бюджету держави-агресора регулярно спрямовуються на ведення терористичних дій. Працюючи на ринку країни-загарбника, кожна іноземна компанія сплачує податки, а тому фактично перетворюється на спонсора вбивств і руйнувань. Зазначені факти свідчать про актуальність обраної теми. Відповідно, існує необхідність її детального розгляду, аби виявити ступінь залученості іноземних компаній до воєнного конфлікту, наслідки цього явища та з’ясувати ймовірні варіанти вирішення досліджуваної проблематики, що в даній статті виступає метою. В якості інструментів для її досягнення використано діалектичний метод (заради повного та об’єктивного розуміння природи і ознак явищ війни, агресії, інвестування, санкцій, що є ключовими в розрізі описаного); формально-юридичний метод (через важливість належного тлумачення норм міжнародних договорів у сфері захисту прав людини, аби не спотворити закладений в них сенс), формально-логічний метод (зважаючи на потребу у виокремленні недоліків законодавчого базису, що провокують досліджувану проблематику). Таким чином, проаналізовано режим належної обачності у сфері прав людини та Керівні принципи щодо бізнесу й прав людини як основні розробки суб’єктів міжнародного права в окресленому аспекті станом на зараз. Простежено кореляцію між негативними наслідками в контексті стимуляції компаній дотримуватись фундаментальних принципів гуманізму й моралі, та відсутністю імперативності у зазначених та подібних механізмах. Запропоновано створення нових важелів, котрі правовим шляхом могли б прискорити деескалацію конфлікту. При цьому варто зауважити, що така нормотворчість потребує ґрунтовної роботи зі сторони науковців та є нагальною, враховуючи те, що це стосується людського життя.