комплементарність, майбутні менеджери, професійна освіта, здоров’язбережувальне навчання, здоров’яорієнтоване управління. - О.В. ЛЕБІДЬ; В.В. ШАРАВАРА (Вісник Університету імені Альфреда Нобеля. Серія Педагогіка і психология, 2019)
Одним з важливих компонентів професійної компетентності фахівця є тактично-стратегічна компетентність, яка передбачає сформованість умінь приймати самостійні рішення тактичного і стратегічного характеру, від яких буде залежати ефективність виконуваної діяльності, а також конкурентоспроможність фахівців на ринку праці. Такий вид компетентності, як проблема наукового дослідження в цілому є новою для педагогічної науки та недостатньо обговорена в теоретичному плані у психолого-педагогічній літературі. Існує багато публікацій, які присвячені ключовим питанням визначення сутності понять «стратегія» і «тактика»; окремим аспектам стратегії та тактики професійної діяльності; проблемам формування професійної компетентності спеціалістів. Однак тактично-стратегічна компетентність як проблема наукового дослідження в цілому є новою для педагогічної науки. Тому здійснення детального наукового аналізу сутності та змісту тактично-стратегічної компетентності як складової професійної компетентності фахівця було метою нашого дослідження, яке проведено на основі теоретичного аналізу. В результаті, що ключовими складовими тактично-стратегічної компетентності є тактика та стратегія професійної діяльності; знання тактики та поточних дій дає змогу фахівцеві сформувати чітку стратегію професійної діяльності; тактика професійної діяльності фахівця має бути сформована після розробки стратегії та узгоджена з нею; тактично-стратегічна компетентність складається з двох компонентів: тактичної та стратегічної компетентностей; тактична компетентність відображає здатність фахівця використовувати сукупність методів і засобів виконання короткострокових завдань для досягнення цілей професійної діяльності; стратегічна компетентність спрямована на виконання перспективних (стратегічних) завдань професійної діяльності. Формулювання авторського визначення поняття «тактично-стратегічної компетентності фахівця» склало головний висновок запропонованої статті, а перспективою подальших розвідок у розглянутому напрямі є розкриття сутності та структури сформованості тактично-стратегічної компетентності фахівців у галузі інформаційних технологій.